Moskvaprosessene

=Massedrap 1936-1938=

Moskvaprosessene var en massedrapsperiode mellom 1936 og 1938. Vi kan si at prosessene fortsatte etter 1938, men fortatte i betydelig mindre grad. Det hele startet med at Lenin utpekte gamle bolsjeviker som fiender av sovjetunionen. De ble tvunget og torturert til å ”tilstå" under offentlige rettsforhør, dødsdømt og henrettet. Noen fikk gjerne tomme løfter for å tilstå det de hadde ”gjort”. Hensikten med prosessene skulle være å eliminere alle mulige utfordrere til å overta Stalins makt. Stalin tenkte særlig på gamle bolsjeviker med erfaring fra den russiske revolusjonen. Vi sier det startet i 1936, men vi kan også nevne at Lenin også hadde satt i verk store tiltak mot det han mente var klassefiender.

Påskuddet for denne utrenskingen av personer som var høyt oppe i samfunnet, var mordet på Stalins fremste medarbeider og potensielle rival Sergej Kirov, desember 1934 i Leningrad. Prosessene ble utnyttet for å skape redsel blant folk, slik at det ble et middel som gjorde at medlemmene i partiet ikke skulle tørre å gå i mot Stalin.

Helter fra revolusjonen ble filmet i rettssalen da de ”tilsto” usannsynlige og kriminelle handlinger mot staten. Terroren ble rettet mot bolsjevikene, kommunistpartiet, statsapparatet, hæren og sikkerhetspolitiet. Stalin passet også på at personer som hadde stått sentralt i oppbyggingen det nye samfunnet ble ryddet av veien. Ingeniører, generaler, universitetslærere og forskere ble drept.

Fra sommeren 1936 til 1938, har historikere funnet ut at det var nesten 1 million som ble henrettet, anklaget for antisovjetisk virksomhet. I tillegg til alle henrettelsene var det også mange som ble satt i fengsel, dømt til harde straffer og sendt til lange opphold i arbeidsleirer. Disse leirene ble beryktet i perioden da Stalin styrte i Sovjetunionen. I alt var det omtrent 18 millioner mennesker som var innom leirene, og flere millioner mennesker døde.

Ved bruk av terror klarte Stalin og hans nærmeste medarbeidere å snu opp ned på både statsmakten og partiet. Stalin hadde skapt stor redsel, og til og med de som sto han nærmest og var med i ledelsen fryktet selv å bli drept og eliminert. Dette nye systemet ble et personlig redselsregime. Målet til Stalin var oppnådd, han klarte å kontrollere undersåttene sine i en slik grad at bare tanken på å gjøre opprør mot ham skapte frykt og angst.